Генерале?
Казвам се Ховен Хернандо, сър.
Ховен.
Синът на командира?
Съжалявам, че те накарах да ме чакаш.
Няма проблем, генерале.
За мен е чест да ви интервюирам.
Този път за какво е?
Ще публикуваме бюлетин,
какъвто правехте вие преди.
"Независимост".
Да, сър.
Трябва да продължим делото ви.
Първата ни статия ще е за вас, генерале.
Можеш да завършиш с роман, синко.
Седни.
Какво мислиш?
Брат ми Хуан я измисли.
Сам си я платих.
Армията ни е с ограничени средства,
но трябва да покажем на враговете ни, че сме професионалисти.
Кой ги изпрати?
Това са новите униформи от генерал Луна, сър.
Какви нови униформи? Имаме си униформи!
Генерал Луна направи еднакви униформи за цялата армия.
Защо трябва да следвам заповедите на този мръсник?
Униформите са одобрени от президента Агиналдо, сър.
Добре, че най-накрая униформите са еднакви.
Важно е да обединиш един белязан народ, Ховен.
Въпросът е дали кабинетът ще вземе решение за американците?
По-скоро земята да срещне небето, отколкото
двама филипинци да са единодушни!
Господин президент!
Този спор не води до нищо.
Докато ние говорим, американците събират военна сила.
Хайде да атакуваме сега, докато са малко на брой.
Дори да понесем големи загуби,
ще се отдръпнем и ще превземем Манила.
Интрамурос ще е наш!
Контролираме провинциите!
Имаме четиридесетхилядна войска!
Американците са само три хиляди, лесно ще ги отблъснем.
Изпратих Аргилес и Буенкамино, като мирови комисари,
да разговарят с генерал Отис.
Те си играят с нас.
Информаторите ми казаха, че се очакват 7000 тежковъоръжени войници.
Генерал Луна е прав!
Трябва да действаме сега!
Америка също е враг на Испания,
а враговете на моите врагове, са мои съюзници.
Американците са победили испанците в Куба.
Нахлули ли са Куба?
Не!
Помогнали са на кубинците да изгонят испанците.
Нямаме причина да смятаме, че и тук ще направят същото.
Казвам да се даде шанс на мира между нас!
Добре казано, синьор Патерно.
Това трябва да е общо усилие, Ховен.
Всеки, който застане пред нас, дава живота си за свободата.
Ако целта на американците е Испания, защо не се присъединят в нашата битка?
Защо ни спират да щурмуваме Интрамурос?
Съгласен съм със синьор Патерно.
Аз избирам мира.
Слепи сте.
Вместо да стоим тук по цял ден,
можем да сме сред хората ни, да събираме оръжия,
да копаем окопи и да ги учим да се бият.
Не слушайте лицемерните приказки на американците.
Няма място за наивност в този кабинет.
Ами търговията ни?
Ако сме във война, икономиката ни ще е пълна бъркотия.
Как ще изхранваме семействата си?
Търговия или свобода?
Родината или семейството? Избирайте!
Познавам ви.
Вие бяхте с гражданското правителство на Испания,
и когато нещата там се усложниха, си променихте предпочитанията.
Когато сега загрубеят нещата, ще носите ли значки и нашивки?
Достатъчно.
Всеки един тук има своите интереси!
Ние сме просто хора.
Как може някой да говори за търговия,
когато всички сме роби в собствената си страна?
Обичам родината си, колкото и вие.
Глупости!
Засега Америка ни е съюзник.
В Хонконг ме увериха в това.
Искат да имат опора в Азия,
за да се конкурират с други нации, които искат да ни колонизират.
Да изчакаме подписването на Парижкия договор.
Имаме ли делегати в Париж?
Поне някакви наблюдатели?
Вие сте като девици, които вярват в любовта на една курва!
Кажете на сънародниците ни,
че свободата не може да се спечели, ако защитават близките си.
Трябва да платят цената.
Каква е цената?
Кръв и пот.
Трябва да се скочи в бездната.
Господин президент, извинявам се за избухването ми.
Подозренията на всички са основателни.
Най-добре ще е да сме търпеливи и да чакаме,
но ще е добре и генерал Луна да засили военната ни сила.
Господа, нека се молим за най-доброто,
но да бъдем подготвени за най-лошото.
Добре дошли в Манила, господа!
Тя е наша.
Починете си.
Изглеждате разтревожени.
Спрете!
Казах да спрете!
Господа...
американците са стреляли по наши войници в Ста Меса.
Превзели са Сан Хуан, Пако, Пандакан и други градове.
И сега водят преговори с испанците в Интрамурос.
Буенкамино! Аргилес!
Манила е паднала.
Градът е в ръцете им.
Генерал Луна...
От вас зависи.
Тази война е в ръцете ви.
Какво искате да направя? Да ги ухапя?
Да се бием с патриоти като тези?
Хайде!
Буенкамино, как се случи?
Какво да направим? Не говорихме по-рано с тях.
Да се бием за страната ни е най-голямата чест.
Не трябва да се колебаем.
Напред, сънародници.
Да победим или да умрем.
Америка е предопределена за по-добри дела.
Наша ненадмината слава е, че нямаме спомени от битките!
Но в защита на хората от всички подтиснати нации,
на правото им на съвест, техните права са лично освободени.
Историята ни описва сцени на ужасни кръвопролития
на подведени хора, които се избиват един друг.
Американците никога не са страдали заради грешни амбиции,
носещи разрушение навред
освен ако човек може да бъде сложен начело на върховната власт.
Ние сме народът на човешкия прогрес
и кой може да ни спре да маршируваме право напред?
Това е ясната съдба на Съединените щати...
Да води към победата на този дух.
Съсредоточете огъня!
Не хабете куршумите!
Огън!
Прицелете се внимателно!
Не хабете патроните.
Не отстъпвайте!
Огън!
Генерале!
Левият фланг е в опасност!
Генерале!
Изпратете съобщение до войската в Кавит.
Кажете на капитан Ханолино да подсили левия фланг.
Врагът не трябва да премине.
Не се страхувайте!
Стреляйте заедно.
Не се отчайвайте, момчета!
Генерале, щеше да е по-лесно, имаше повече живи.
Войските от Кавит идват.
Днес ще е денят.
Ей! Къде отивате?
Върни се, страхливец!
Ей!
Жените тук са по-смели от теб!
Върни се веднага!
Ти?
Ти не си ли синът на Буенкамино?
Ставай и се бий!
По дяволите!
Кучи син!
Продължавайте да се биете!
Не се отказвайте!
До смърт!
Не мърдай.
- Генерале.
Съжалявам, не можах... Тихо.
Руска!
Сър?
Завдете го отзад.
Извикайте лекар! Лекар!
Лекар!
Побързайте!
Изкарайте го оттук.
Лейтенант, за храброст на бойното поле,
ви провъзгласявам за полковник на филипинската републиканска армия.
Генерале...
Махнете го оттук.
Благодаря ви, генерале.
Чакайте.
Сложете го да легне.
Какви са новините?
Капитан Ханолино отказва да се подчини.
Генерале!
Ами Кавит?
Войската в Кавит отказва да се подчини.
Капитан Ханолино каза, че не е получавал
преки заповеди от президента.
Редник!
Доведете коня ми.
Руска, стой тук.
Удържайте линията, докато можете!
Разчитаме на теб, братко.
Генерале!
Някой идва.
Строй се!
По-бързо!
Погледнете тази шайка идиоти.
Къде е капитан Ханолино?
Вашите другари умират отвън,
а вие играете карти!
Къде е капитанът ви?
Стойте мирно, когато генералът ви говори!
Вътре е.
Роман. Генерале?
Разоръжете тези страхливци.
Разжалвайте ги и ги завържете!
Кучи син!
Добър ден, капитане.
Наслаждавате се на дрямката си?
Генерале...
Знаете испански и тагалог, нали?
Да, сър.
Добре, боклук такъв.
Защо не се подчиняваш на заповедите ми?
Знаеш ли колко убити и ранени има, заради твоята глупост?
Приемам заповеди само от президента Агиналдо.
Не знаеш ли за Член първи от нашия правилник?
Не, сър.
Член първи:
Всеки, който откаже да следва заповедите
на главния генерал на филипинската армия
ще бъде застрелян без процес.
Което означава теб, братко.
Вие бедни хора на Кавит.
Мозъкът на водача ви е в грешната глава.
И както усещам, мозъкът му не е много голям.
Връщайте се на бойното поле.
Нека идват!
Елате като ви свършат куршумите,
и ще ви смачкам белите топки!
Не можем да ги победим.
Млъквай.
Ей! Не си вдигай главата.
Млък... Кучи син!
Върни се!
По дяволите!
Върнете се!
По-бързо!
Вярно ви служа.
Не се отчайвайте, момчета!
Бързо се изправяйте и стреляйте!
Огън!
Генерале!
Недейте!
Покривайте генерала!
Атака!
Напред, момчета!
Проклет да съм!
Нали хората ви стрелят само по този човек?
Хайде да си хванем генерал за вечеря.
Огън!
Генерале!
Спрете!
Огън! Огън!
Спрете, генерале!
Защо ме спря?
Не виждаш ли, че съм...
Ей, вие американски маймуни!
Залегнете!
Генерале, вижте!
За родината!
Атака! Атака!
Да го хванем ли, генерале?
Не.
Изгубихме прекалено много хора.
Отказваме се.
Освен това скоро ще стане време за вечеря.
Отстъпват!
Да живеят Филипините!
Това не е победа, Пако.
Знам, генерале.
Но погледнете ги.
Сега са истинска армия и имат нужда от вас.
Той е най-смелият човек, който съм виждал,
най-лудия лунатик, тази страна на Руско.
Хората му профучаваха като стрели назад.
След това започна със самоубийствената си атака.
Трябваше да го свалим. - Да.
Няма значение.
Виждал съм го в действие...
Не можем да подценяваме врага.
Отдавна е така.
Задържа се на своя пост, а?
До днес.
Добре планирано и изпълнено.
Сигурно е чел, каквото сме чели и ние.
Проклети комари!
По-големи са от колибри!
Хората ни мрат като мухи.
Дизентерия, холера, малария, топлинни удари...
Двеста дотук и има още.
А храната...
Трябва да направим нещо по въпроса с храната.
Ще пристигне с подкрепленията.
След това ще хванем Агиналдо.
Но първо трябва да хванем Луна.
Ако го хванем...
войските им ще се разпаднат.
Искат да ни спечелят, нали знаете?
Някои от ръководителите на филипинската армия са недоволни.
Искат да седнем и да поговорим.
Той унижи капитана ми пред хората му.
Казахте, че трябва да следваме само вашите заповеди, г-н президент.
Не можем да изгубим никого.
Не се притеснявай, Томас.
Ще им се възстановят правата.
Благодаря ви, г-н президент.
Трябва да направим нещо с лудия Луна.
Честта на Кавитенос е заложена на карта.
Това са моите приятели Кавитенос.
Трябва да доведем този бунтар до логичния му край.
Малко побутване тук, голяма усмивка там.
За какво говори той?
Търговия, Артур, търговия.
Лидерите на този остров са търговци.
Те се нуждаят от това, което ние им предлагаме.
Казваш, че ще продадат собствения си род?
Има само един интерес...
Крайният резултат.
Това е и поощрение, и заплаха.
Разделяй и владей.
Най-старият номер в книгите.
Те се биха с мен в Кавит.
Съгласен съм, че ни трябва дисциплина, но начина, по който...
Унижава. - Факт е, че Луна още е полезен.
Не мога да го разбера.
Какво ще правим с него?
Подкрепяйте го.
Все още имаме едни и същи цели.
Може ли да направим нещо?
Но неговата арогантност...
Опитвали ли сте да разберете нещо?
Казват, че сте подстрекател към война.
Защо не направихте компромис?
Нямаше ли да е по-лесно?
Ненавиждам войната, Ховен.
Но да се направи компромис?
Не може ли просто да игнорираме врага?
Американците няма скоро да спрат.
В крайна сметка силите ни ще се изчерпат.
Затова трябва да подготвим последния си отпор.
Планът е стабилен, генерале.
Окопите на север от река Багбаг ще издържат.
Но окопите от Калокан до Новалихес са по-важни.
Докато американците се бият, ние ще се оттеглим на север.
Генерале.
Да?
Нямаме хора за копаенето на толкова дълъг окоп.
Ще ни трябват поне 2000 доброволци с лопати и кирки.
И не мисля, че президентът ще се съгласи с толкова смел план,
особено с окоп от Калокан до Новахилес.
Три дни.
Сър?
Дайте ми три дни.
Коменданте.
Капитане.
Американците знаят защо трябва да се бием за свободата си.
Те се бият ожесточено за тяхната.
Ние по-различни ли сме от тях?
Защо да нямаме същото право на свобода?
Това прави тяхната агресия към нас непростима.
Падни!
Член първи:
Всеки, който откаже да следва заповедите
на главния генерал на филипинската армия,
ще бъде застрелян без процес.
Готов ли си?
Съжалявам, генерале.
Вкъщи ли се прибираме? - Имам да посетя още три лагера.
С цялото ми уважение, сър. Полунощ е.
Тогава язди по-бързо, братко.
Генерале.
Добро утро, Пако.
Изглеждате все едно идва от битка.
Искате ли да закусите?
Да. - Има готова закуска.
Тя не е за мен.
За тях е.
Две хиляди?
Четири.
Четири?
Спрете!
Капитане.
Благодаря за помощта ви.
Нямахме избор.
Заплаши да ни застреля, ако не тръгнем с него.
Някои от войниците го наричат генерал Член първи.
Генерале, трябва да изпратим хора и муниции в Батаан.
Имам три резервни взвода в Булакан.
Могат да дойдат утре.
С цялото ми уважение, но трябва да стигнат Батаан преди неделя.
Хората ми не могат да летят, Пако.
Генерале, поемете командването на лагера.
Какво ще правиш?
Ще се качим на влака.
Генерале,
можете ли да говорите английски?
По дяволите! Казах там!
Там! Ето там!
Трябва да имаме голяма търпимост към имигрантите.
Кажете?
Този влак е отделен от американците, нали?
Не съм много сигурен.
Не си много сигурен?
Точно така, сър.
Аз съм много отделен този влак!
Вие сте какво?
Не ставайте смешен, сър!
"Аз съм много отделен..."
Казва, че сте луд.
Съжалявам.
Сър?
Генерале, съжалявам!
Арестувайте го.
Не, не, почакайте..
Вижте паспорта ми!
Вижте подписа на документа.
Мили Боже!
Подписан от...
Държавния секретар Рон Селисбъри.
И никой друг. Така че, скъпи приятелю, ме пусни...
Английският ми е на изчерпване.
Арестувайте го! По дяволите!
Бързо!
По дяволите и чуждият ти език!
Чаят щеше да върви с кифлички.
Генерале.
Готово ли е всичко?
Имаме проблем.
С американците?
Не, сър.
С офицерите.
Извикали са семействата си да разгледат забележителностите с влака.
Няма място да се качат войските.
По дяволите!
Трябва да опиташ това с кифлички.
Махни се от пътя ми!
Идиоти!
Не отиваме да разглеждаме забележителности!
Вън! Вън!
Голяма спънка е това.
Филипинците са си филипинци.
Семейството е на първо място.
И това е най-голямата ни вина.
Рискуваме живота си не за семейство и съседи,
но за идеята за държавност?
Малко са истинските патриоти, които съм срещал с живота си.
Спомням си една престрелка в Малабон.
Боевете спряха около обяд.
Един американски полковник обядваше в изоставена къща.
За Бога, какво е това?
Не знам, сър, местните го обожават.
Редник, донеси порциона! - Да, сър.
Това нещо мирише отвратително.
Да видим кой има смелост в нашата пехота.
Давам ви шанс да докажете, че заслужавате мястото си в тази армия.
Кой иска да нападнем американците?
Сега всички обядват.
Точно в този момент един полковник обядва патица
в къща в западната част на града.
Кой иска да го застреля?
Няма ли патриоти тук?
Никой ли не желае да умре за тази страна?
Име?
Гарсия, генерале.
Лейтенант Гарсия е рядка порода човек,
от даващите всичко за страната си.
Разберете откъде е това! - Да, сър.
Защо просто не го е застрелял?
Достатъчно е да знаят, че не ни е страх от тях.
Да живеят Филипините!
Сложете Гарсия в първи батальон с най-добрите стрелци.
Той е подготвен.
Да живее генерала!
Да живеят Филипините!
Ако всеки филипинец беше като него.
Има много като него.
Не достатъчно, Ховен.
Влез.
Генерале, време е.
Ховен, нека продължим утре.
Благодаря, генерале.
Снощи в града арестувахме няколко пияни хулигани.
Един от тях беше брат ви.
Кой?
Йоахин, сър.
Обзалагам се, че е заради жена.
Знак, че е истински Луна.
За малко с д-р Рисал да се дуелираме, заради жена.
И аз така чух от Пако.
Брат ми в затвора ли е?
Да, сър. Крещеше, че ви е брат.
Оставете го там.
Бъдете внимателен, генерале.
Ще бъде трудно.
Знам.
Защо се забави толкова?
Надявам се, че си бил дискретен.
Бях.
Не се смей.
Аз имам повече какво да губя.
Жена за женене съм.
А аз съм от известно семейство,
и съм влюбен в индианка.
Ти не си беден. От богато семейство си.
Но съм прав, че ме обичаш?
Мръсник.
Жаден съм.
Не съм ли достатъчна да утоля жаждата ти?
Боже мой. Какво се е случило?
Работа.
Прострелян ли си?
Защо, след като сме се любили, започваш да се държиш като майка ми?
Прострелян си, нали?
Просто драскотина.
Лъжец такъв. Не е просто драскотина.
Сега звучиш като досадна съпруга.
Антонио, ти си женен за войната.
Аз съм просто метреса.
Ей, студено е.
Върви по дяволите.
Аз съм в ада всеки ден, когато не съм с теб.
Пак лъжеш.
Мислиш, че ми харесва да се бия ли?
Да, защото си садист.
Войната не ми е жена,
тя е кръстът, който нося.
Наистина ли това е последната ни нощ заедно?
Исабел.
Не можем да се виждаме по този начин, нали?
Да.
Нямаме време за неща, които не можем да поддържаме.
Задълженията ни във войната са по-важни
от чувствата ни един към друг.
Следващият път, когато се срещнем,
ти ще си войник,
а аз жена от Червения кръст.
Исабел.
Генерале.
Г-н президент.
Г-н президент, комисията на Шърман иска да се срещне с вас
да се обсъдят някои условия.
Условия?
Няма никакви условия!
Как така няма никакви условия?
Изчакайте.
Тихо! Оставете да го да говори!
Предлагат някаква автономност за републиката.
Да бъде протекторат, подчинен на Америка.
Това ще е измяна!
Измяна!
Съгласно нашата конституция,
суверенитетът се крепи на филипинския народ.
Вие сте предател като предлагате анекс.
Не го предлагам.
Само го докладвам.
Как ще му се доверите?
Работел е за испанското правителство.
С хора като него, не ни трябват врагове.
Америка е най-силната страна в света.
Помислете за търговията и икономиката.
Колко време ще издържим да се бием?
Пораженията ни нарастват.
Нямаме достатъчно пари,
оръжия и муниции.
Но не и дух.
Моите хора са отдадени.
Дори д-р Хосе Рисал...
Как може това събрание да измисли толкова продажно нещо?
Предател ли ме наричате?
И страхливец.
Спомням си, че видях сина ти в битката.
Дезертира от поста си, докато другарите му лежаха умиращи.
В семейството ми няма страхливци.
Синът ми никога няма да се присъедини към теб,
така че нямаш право да обиждаш, Антонио.
Обидих ли те?
Просто отбелязах,
че страхът и измяната са ви в кръвта.
Ти наистина си като брат си.
Ако Хуан беше съден тук за убийството на жена си,
щеше да увисне на бесилото.
Ти наистина си като името ти.
Луна...
Лунатик!
Достатъчно!
Успокойте се.
Успокойте се!
Достатъчно!
С правомощията, дадени ми от филипинската република,
заповядвам да арестувате този изменник.
И теб също.
Защо и мен?
В правомощията му е.
Капитане, коменданте,
арестувайте Буенакамино.
Полковник, Роман.
Помогнете ми.
Не съм изменник!
Това е против конституцията!
Тръгвай с мен и млъквай!
Ако ще сме една нация, трябва да направим радикални промени.
Братя, имаме врагове по-големи от американците.
Ние самите.
Пресни плодове и зеленчуци!
Сър.
Спри, където си!
Аз?
Не мърдай.
Генерале,
искате ли пиле?
Казах да не мърдаш.
Прави каквото ти казва, старче.
Какво съм направил, сър?
Запази тишина.
Ще ви дам пилетата на половин цена.
Кажи му да млъкне.
Добре, ще ви ги дам безплатно...
Това ще правя с изменниците. Няма да се поколебая.
Никой не е над закона.
Дори президента.
Генерале, хората ще ви чуят.
Нека ме чуят!
Имайте милост, сър.
Моля ви, не ме наранявайте.
Моля ви.
Ето, вземи.
Извинявам се.
За неприятностите.
Благодаря ви.
Вземете пилето за вечеря.
Благодаря ви много.
Благодаря ви!
Истинските синове на свободата
няма да позволят да ги завържат като кучета.
Тези, които поставят интересите си над тези на държавата
които дават обещание за вярност към регионите си, племената си...
Точно те ни доказват,
че не заслужават да управляват хора.
Надявам се, че тази скапана война свърши вече.
Съгласен съм.
Мен наистина не ме интересува
дали американците ще спечелят, щом е добре за търговията.
Точно така.
Не, благодаря.
Годеникът ми ме покани във Франция.
Местите се там? - Да, след сватбата.
Късметлии сте. Всеки иска да се махне оттук.
Колко още войски са пристигнали?
Около хиляда и петстотин
от Пангасинан и Илокос.
Мануел Кесон доведе четиристотин души от Таябас.
Всички идват при вас сега,
когато хората на Бонифацио са отстранени.
Прокопио!
Ако няма друго, тръгвам.
Къде отиваш?
До Араят.
Ще има празник, който искам да посетя.
Още ли мислиш за Андрес Бонифацио?
Страх ме е, че може да се случи отново.
Защитите ни са основно в трите лагера
тук в Багбаг,
в Пулилан
и с генерал Дел Пилар в Кинга.
Но ни трябват още войски.
Изпратете телеграма на генерал Маскардо.
Пишете му да изпрати
още войски в Кинга и тук в Багбаг.
Сър, генерал Маскардо замина за Араят.
За какво?
Не каза.
Но днес има празник в Араят.
Генерал Маскардо, телеграма от генерал Луна.
Какво пише?
Да се върнете незабавно в Багбаг с още войски.
Току-що дойдох, а той иска да се върна?
Казва също, че няма време за празненства.
Вижте само арогантността на Луна.
Сякаш не говори с равнопоставен.
Отговори му, че не съм дошъл за празника.
А да прегледам войските тук.
Ще се върна в Багбаг, когато свърша.
Докато американците настъпват,
нашите войски бавно ще отстъпват
към крепост на север в Кордилерите.
Докато ни достигнат,
защитата ни ще бъде укрепена.
Ако не можем да победим врага с численост и машини,
ще го победим със стратегия.
Трябва да изкопаем окопи от Калокан до Новалихес.
От Араят, сър.
Очакваме само одобрението на президента.
Това ще е голяма бъркотия.
Надявам се да одобри.
Трябва.
Генерале.
Попитайте учтиво Маскардо дали разбира тагалог.
Или повече разбира испански? Защото заповедите бяха ясни...
Разбирам тагалог!
Ще отида в Багбаг, когато свърша тук!
Кажете му, че няма власт над мен, защото съм командир на Пампанга.
Президентът му е дал власт над войските,
но не и над генерали като него.
Нали така?
Руска!
Тръгвай за Араят
и кажи на Маскардо, че ще...
го арестувам за упорство.
Това заплаха ли е?
Генерале, да ви напомня, че е важно да се върнете с подкрепление
преди да ни атакуват американците.
Щях да тръгна, но арогантността на Луна е непоносима.
Кой е той, че да ми заповядва?
Ако иска битка, няма да отстъпя!
Роман, изпрати телеграма до всички подчинени на Маскардо
със заповед да рапортуват на главния щаб в Пампанга тази вечер.
Всички са под моя команда, не може да не се подчиняват.
Руска, информирай президента Агиналдо, че...
Луна планира да арестува Маскардо, ако това продължава.
Това е лошо.
Американците ще мислят, че има объркване сред нашите редици.
Но това е истина, нали?
По дяволите!
Ако това животно иска битка, ще я получи.
Дръпнете се!
Спрете музиката!
Войници!
Не следвайте заповедите на Луна.
Въоръжете се!
Какво чакате?
Намерете капитан Ханолино.
Кажете му да събере войници, които да тръгват към Багбаг
и да рапортуват на мен.
Кажете на Луна, че...
по-скоро ще умра, отколкото да се подчиня на заповедите му.
Той слуша само президента и Кавитенос.
Този идиот да не смята Кавите за друга страна?
Събира войските и командирите си. Отправят се към Гуагуа.
Какво ще прави в Гуагуа?
Ако искате да го видите, той ще ви чака там.
Колко души имаме?
Братята Бернал са тук.
Капитане.
Майоре.
Не се притеснявайте, генерале.
С вас сме.
Има няколко човека, разположени на моста.
Капитан Руска не се е върнал още.
Хосе?
Остани тук с няколко лейтенанта
да наблюдавате защитата на моста.
Всички останали елате с мен в Гуагуа.
Изпратете телеграма до Алехандрино.
Трябва ми първия батальон стрелци в Гуагуа.
Да, сър.
Нека донесем ковчег.
Има проблеми в Гуагуа.
Генерал Маскардо е въоръжил войските си и чака генерал Луна.
Трябва да изпратите заповеди.
Генерал Луна, извиняваме се от името на генерал Маскардо.
Жените на Червения кръст.
Знам.
Генерале, не искаме филипинци да се бият помежду си.
Тя има право, генерале. - Не съм я питал, комендате.
Не е ли...
Госпожице...
Генерале.
Кажете на Маскардо, че му давам още един шанс да се предаде мирно.
Всичко е в неговите ръце.
Разбирам, дами, но е твърде късно.
Ще се предам само на президента,
а не на някой като Луна.
За какво наистина се биете?
Исабел.
Вървете по дяволите и двамата, Томас.
Държите се като деца.
Генерале.
Пако.
Какво има, сър?
Изпрати телеграма до Багбаг.
Разбери какво се случва.
Имате ли заповед?
Само разбери как са.
Американците са тук!
Американците.
Американците са тук!
Давайте, застреляйте ме.
Тук съм.
Застреляйте ме!
Сега!
Генерал Томас Маскардо, дошъл съм да ви арестувам
в името на Филипинската република.
Покажете се.
Добър вечер, генерал Луна.
Добър вечер.
Вярвам ще се предадете мирно.
Казах ви, че по-скоро бих умрял.
Ти си луд, Луна.
Обръщам внимание на молбата ти.
Обграден си от войските ми.
Колко души имаш?
Петнадесет?
Двадесет?
Томас, само трябва да те застрелям
а ти стоиш пред мен.
Полека.
Помисли за това.
Всички знаете какво да правите.
Повече на брой сме.
Първи батальон с най-добрите стрелци са под твоя команда.
Е?
Кучи син.
Чакай!
Чакай.
Генерал Маскардо,
по заповед на президента Агиналдо.
Благодаря, Томас.
Точно навреме, Руска.
Генерале, натъкнах се на Пако.
Имам ужасни новини.
Американците са атакували Багбаг и Кинга.
Двата лагера са в смъртна опасност.
Ховен!
Насам.
По дяволите, къде е подкреплението?
Недей!
Ховен!
Къде отиваш?
Стой тук!
Атака!
Пазете входа!
Къде са останалите?
Тръгнаха за Кинга да помагат на генерал Дел Пилар.
Ховен.
Генерале.
Можеш ли да се движиш?
Лекар! Насам!
Генерале!
Генерале, готови сме.
Американците превзеха Кинга.
Генерал Дел Пилар се е оттеглил в Сан Фернандо.
Това ли е съдбата ни?
Бием се с враговете си.
Бием се със съюзниците си.
Изморен съм.
Луна не може да спре настъплението на врага.
Ще искаме прекратяване на огъня, за да говорим с американците.
Ние сме в неизгодно положение.
Но колко иска да жертва Америка?
Знаеш ли колко им струва да водят тази война?
Генерал Луна е отвън.
Дайте ни минутка.
Господа.
Вземете си чашите.
Виждам, че 24 часа в затвора е малко време.
Затова се предавам.
Бренди?
Г-н президент,
искам да подам оставка като ръководител на въоръжените сили.
Защо?
Не мога да си върша работата при тези обстоятелства.
Особено, когато разбрах,
че изменниците Патерно и Буенкамино са освободени.
Те са уважавани граждани.
Допринесли са за каузата ни.
Подкрепиха анекса под знамето на врага,
докато войниците ни и аз
се биехме със същия този враг.
Няма да приема тази измяна, докато съм жив.
Генерал Луна,
може и да сте военен гений, но не разбирате от политика.
Ако да освобождавате изменници, е политика
тогава не искам да съм част от това.
Съжалявам, не мога да приема оставката ви.
Но не мога.
Вие сте единственият, който може да води армията ни.
Родината ни има нужда от вас.
Тогава ми позволете да я водя.
Позволете ми да го направя в строга дисциплина!
И моля да ми одобрите плана за издигане на крепост на север.
Това е единственият начин да победим американците.
Какво можете да ми кажете за генерал Луна, освен това, което знаете?
Трябва да признаем нещо.
Смятаме, че има някаква скрита цел.
Ето една скорошна случка.
Генерал Луна избухна пред всички на площада.
Какво му е новото на това?
Каза, че няма да се поколебае да застреля всички изменници,
дори това да сте вие, г-н президент.
Носят се слухове, че иска да заеме поста ви на главен военен диктатор.
Къде го чухте?
Самият аз бях свидетел на избухването му на площада.
Чухме от други офицери за плановете му.
Това са просто слухове.
Познавате Луна, като балон с горещ въздух е.
Не крие чувствата си.
Може и да е балон за нас, но Луна е сериозен за това, което казва.
И всички знаем, че може гневът може да го заслепи.
Луна е най-способният ми генерал.
Все още имаме Гойонг.
И Рикарте.
Аз също съм тук.
Да не забравяме, че остави поста си в Багбаг и понесохме големи загуби.
Страната ни наистина е зле, ако само един може да води войските.
Луна повече вреди, отколкото помага.
Трябва да бъде сменен.
Само ако можехме...
Благодаря ви, господа.
Трябва да помисля.
По дяволите!
Кой, по дяволите, чука?
Чукам от цяла вечност.
Майко?
Какво те води тук?
Малкият ми Антонио.
Дай да видя.
Ще живееш.
Чух, че са го арестували... Маскардо?
Да, след... - Не.
Кинито, брат ти.
Заради жена ли?
Да.
Бил ли е пиян?
Освободен ли е?
В затвора е само от два дни.
Добре.
Никой не е над закона.
Да, майко.
Изглеждаш измъчен и слаб.
Успяваш ли да поспиш?
По средата на война сме.
Знам.
Дадохме ти добро образование.
Но ти пак избра да си в тази бъркотия.
Това е съдба, майко.
Може ли да седна?
Седни.
Затвори си очите.
Затвори ги.
Спомняш ли си Коледата в Бинондо?
Сестра ти.
Нумериана.
Подаръците от Рождеството.
Музиката.
Цигулката на Мануел.
Всичката вкусна храна.
Хосе и Хоакин.
Нямаха търпение да докопат храната.
Обичният ми баща, винаги усмихнат, пушещ пура.
И...
Хуан.
Само ако можех да бъда отново с тях.
Щяхме да танцуваме цяла нощ.
Спомняш ли си тези времена?
Да.
Позволихме ви с Хуан да учите в Европа.
Там се разбудиха умовете ни за положението на страната ни.
Всичко започна с мечтата да спечелим правата ни по времето на Испания,
докато не се събудихме от истината...
според непрестанното им снизхождение към нас,
че не се различаваме от тях.
Но тези мечти се разрушиха, когато убиха д-р Хосе Рисал.
Натъжавам се, когато мисля за него и за неговата саможертва.
Моя боготворена страна, мъка на мъките ми.
Моя боготворена страна, мъка на мъките ми,
обични Филипини, чуйте последното ми сбогом.
Тук ви оставям всички, родители, любими.
Сбогом, скъпи родители, братя и сестри, частици от моята душа,
приятели от детството в сега изгубен дом,
благодарете, че някой ден ще си почина от този товар.
Сбогом, скъпи чужденецо, приятел мой, радост моя,
Сбогом, обични хора,
да умреш... да умреш, е да почиваш...
Най-голямата саможертва от всички.
Не само това е начинът да покажеш любовта си към родината.
Брат ти Хуан знае това.
Но Хуан също познава филипинския ум.
Всички сме разделени и слепи за идеята за статута на нацията.
Знае, че няма да се събудим, докато някой не се пожертва за страната.
Докато пътувахме из Европа,
единственото нещо, което стана ясно, беше това, което ни липсва.
Знам какво казваш, синко.
Това са плодовете от твоята любов към нас, майко.
Хуан и аз.
Нашите убеждения.
Ти и Хуан сте си най-близки.
И за някои неща споделяме една и съща съдба.
Съдба, Антонио?
Това съдба ли е или избор?
Ти беше опитен доктор.
Можеше да има спокоен живот, но ти избра да водиш война.
Някои хора не харесват начина, по който ръководиш нещата.
Казват, че си прекалено арогантен и стриктен.
Казват, че си луд с власт.
Не обръщай внимание на слуховете.
Имам работа за вършене и понякога стъпвам на пръсти, за да я свърша.
Чух от Кинито.
Възможно е самият президент да е срещу теб.
Агиналдо не е глупав.
Уважаваме се един друг.
И двамата сме масони.
Като Андрес Бонифацио?
Ето.
Носи това.
Баща ти и брат ти Мануел са мъртви.
Не искам се случи нещо на теб и Хуан, заради тази война.
Хора, които чувстват не са роби.
Прекрасните дни на розите свършват.
Започват белите нощи на трънливата патриотична мисия.
Родната ни земя, синьото небе, зелените
поля, земя на изкуство и чувства.
Някой напускал ли е?
Да, сър.
Само войската Кавит остана.
Скоро, за любовта на нашата родина.
Свободни сте!
Като че ли от някакъв скрит код, грабнати сме от невидима ръка
и на бурния вятър, хвърлени като листа.
Питам за вашата лоялност.
Мога ли да разчитам на вас?
Да, г-н президент!
Скоро...
Свободни сте!
Ще бъдем вихрушки от прах.
Не помня кога написах тези стихове.
Имам въпрос.
Често ли мислите ли, че животът ви е в опасност?
Заради войната?
Заради принципите ви.
Всеки ден.
Доведете войските си на другата страна на реката.
Генерале, доведете армията си тук.
Влез.
От президента Агиналдо.
Господа, имам чудесни новини!
Президентът Агиналдо свиква нов кабинет
и иска да ида до Кабанатуан да ръководя.
Най-накрая, нещата тръгват напред.
Поздравления!
Лейтенант Мануел Кесон.
Отдавна не сме се виждали.
Г-н президент.
Получихте ли заповедите ми?
Да, сър.
Тръгвам с хората ми към Сан Исидро.
Защо охраната ви стои отзад?
Скъпа майко...
Генерале, готови сме.
Сър.
Полковник, не се ли уморихте от битки и от всичката пролята кръв?
Ничия кръв не е пропиляна напразно за истинския патриот.
Да се понесат трудностите, не значи да се страда.
Това е като да получиш благословия, като любов.
Мислите ли, че ще спечелим?
Мога да те уверя в това.
Ако наистина спечелим, това ще е бойно кръщене,
като преломна вихрушка.
Виждам, че имате слово на поет, като генерала.
Той е заразителен.
Генерале!
Да.
Не могат да преминат.
Изглежда съдбата се опитва да ни спре.
Или може би тези вагони са от Кавит.
Роман, Руска, продължаваме напред.
Мануел, ще ни настигнеш в Кабанатуан.
Да, сър.
Грижи се за хлапето.
Какво има, братко?
Сигурно са ни чакали.
Къде са всички?
Сигурно обядват.
Няма значение, вече сме тук.
Починете си.
Изчакайте ме тук.
Успех, генерале.
Ти, войнико.
Защо ти е толкова мръсна униформата?
Защо не ме поздрави?
Как се казваш?
Да не си глух?
Какви войници сте вие?
Виждам, че е в добро настроение.
Когато се върна, да сте се подстригали.
Или ще ви застрелям.
Г-н президент.
Аз...
По дяволите.
Какво правиш тук?
Трябва да те попитам същото.
Президентът ми изпрати телеграма. Къде е той?
Тръгна призори.
Тръгнал е?
Тогава защо ме извика да дойда?
Какво правителство е това?
Сигурно е забравил.
Невъзможно.
Защо седиш на бюрото на президента?
Не трябваше ли да лъскаш американски ботуши?
Какво проклета арогантност.
Мислиш си, че си единственият патриот?
В тази стая, да.
Обичам страната си.
Не не достатъчно, за да се биеш и умреш за нея!
Ако беше и наполовина човек, щях да те предизвикам на дуел.
Пробвай ме.
Писнало ми е от женчовци.
Не сме приключили.
Кой стреля?
По дяволите!
Кой?
Не трябваше ли да си в затвора?
Защо са те пуснали?
Чакайте! Не ме обграждайте!
Какво става?
Страхливци!
Изменници!
Убийци!
Изменник!
Чакай!
Предавам се!
Използвайте мачете.
Той е направен за страхливци...
Страхливци.
Убийци...
Той беше сам срещу тях.
Не можех да направя нищо.
Никога не съм разбирал защо филипинци убиват филипинци.
С убийството на генерала, убиха всяка надежда за свобода.
Мърда ли още?
Генералът беше прав.
Ние самите сме най-лошият си враг.
Ние го убихме.
Кълна се пред Господа
и в името на баща ми и синовете ми, че нямам нищо общо с инцидента.
Нямам нищо общо със смъртта на Антонио Луна.
Всичко беше по негова вина.
Той нападна хората на Кавит.
Луна злоупотреби с властта си, беше много честолюбив,
дори направи заговор, за да заеме най-висшия пост в страната.
Кучи син, първи го намерих! Мое е!
Обвиненията на Луна срещу мен бяха лъжа.
Обичам страната си.
Вижте докладите за службата ми в обществото.
Направил съм големи жертви в името на тази страна!
Луна и аз бяхме в конфликт по много въпроси, но не съм го убил.
Казах, че това е мое! Но аз го намерих.
Дай ми го.
Смъртта на Луна е форма на историческо пречистване.
Чакай. Не сме приключили с него.
Антонио Луна беше жесток, дързък и арогантен!
Не съм искал да умре, но допускам...
Вярвам, че си заслужава съдбата.
Чакай.
Преместете ги тук.
За войната... за победата...
за дома на смелите... Наздраве!
Генерал Луна беше смел войник.
Един достоен противник...
Ако се бяхме срещнали при други обстоятелства...
съм сигурен, че щяхме да станем добри приятели.
И все пак...
Ти уби единствения генерал, който...
Боже!
Луна ми изпрати телеграма, че идва да ме види в Кабанатуан.
Но не бях там по това време.
Когато са го убили, бях в Булакан и Пампанга,
където преглеждах войските и мунициите на генерал Дел Пилар.
Смъртта на Луна е тежък удар.
Само той можеше да ни поведе към независимостта.
Той беше най-добрият ми генерал.
Защо ще искам да го убиват?
Не.
Не е имало конспирация.
Не е имало заплахи.
Луна беше най-добрият ми генерал.
Изгубих войната.
Всички я изгубихме.
Филипинският народ търси независимост
и ще подкрепям каузата на страната ми до самия край.
Винаги е по-добре да паднеш на бойното поле,
отколкото да приемеш чуждите правила.
Ако напредъкът е само мечта, нека да мечтаем до смъртта.
Скоро за любовта на нашата родина като че ли от някакъв скрит код
сме грабнати от невидима ръка и на бурния вятър, хвърлени като листа.
Скоро ще бъдем вихрушка от прах.
Генерале,
това е останало от хората на Луна.
Какво искате да правим с тях?
Вземете шестдесет.
Планът на Луна за изграждане на крепост не се осъществи.
С отслабени военни сили, Агиналдо отстъпи на север,
и се насочи към партизанската война, тактика предлагана от Луна.
С помощта на филипински разузнавачи, на 23 март 1901
американците най-накрая заловиха Агиналдо в Исабела.
На 12 април 1901 Агиналдо призова филипинците да се предадат.
Докато Агиналдо съжаляваше за смъртта на Антонио.
Луна, убийците на Генерала така и не се намериха.
Сърцето ми живее във вас.
Животът ми тръгва към своя край.
Ще се надявам до последно и ще мечтая до самия си край.
Няма да търся конфликт.
Но ако е нужен, ще дам живота си за вас.
За да сте свободни, да се обичате в мир.
И да живеете на този свят без страх и конфликти.
Да ви видя свободни е моята единствена молитва.
Ще ви прегръщам и обичам, докато няма да има утре.
Победа или смърт.
Ще се изправя срещу мрака на несигурността.
Това е животът, който съм избрал.
Да обичам напълно и истински.
Няма да търся конфликт.
Но ако е нужен, ще дам живота си за вас.
За да сте свободни, да се обичате в мир.
И да живеете на този свят без страх и конфликти.
Да ви видя свободни е моята единствена молитва.
Ще ви прегръщам и обичам докато няма да има утре.
До края ще съм до вас.
До края.
До края името ви ще звучи на устните ми.
За да сте свободни, да се обичате в мир.
И да живеете на този свят без страх и конфликти.
Да ви видя свободни е моята единствена молитва.
Ще ви прегръщам и обичам докато няма да има утре.
Докато няма да има утре.
Превод: Натали